DISCRETION
ADVISED
Tato povídka není pro každého a jejím cílem není pouze vyvolávat fyzické vzrušení.
I. PÍŠI DENÍK
Jmenuji se Petr a do deníku si tohle píši jen z toho důvodu, abych se vyrovnal s obtížnou minulostí, vypsal se z břemena minulosti, které mě neustále tíží jako těžký kámen. Není to určeno cizím očím, a proto na této stránce bez zbytečného odkladu jdu rovnou na věc a napíši všechno, jak to prostě leží a běží v mé mysli, dokud mi nedojde v čutoře kapka na kuráž.
V roce 2017 jsem chodil s nádhernou dívkou, která se jmenovala Silvia, její čarovné jméno je odvozeno z latinského slova Silva, les. A to odpovídalo jejímu původu v malé vesnici v Šumavské oblasti. Mně bylo 23 a jí 25 let, vypadala však o pět let mladší, svěží, díky jejím skvělým genům. Byla také vzdělaná, milovala Vrchlického a zajímala se o módu, což se projevovalo úchvatností jejího šatníku. Byla to taková modrooká, jemně pihatá blondýnka, roztomilá až dětská. Nejoblíbenějším účesem, tak jak si ji z té doby pamatuji bylo tzv. mikádo po ramena, vždy vzorově rovné, vpředu vedené po pravé straně obličeje.
Já byl tehdy ještě takový zamlklý ocas. Ona byla už zkušená a dospělá žena. Já byl žárlivý, ona se nikdy neostýchala a s upřímnými odpověďmi se moc nemazala. Stala se mojí první holkou. Zatímco ona přišla o panenství, když jí bylo sladkých sedmnáct, já jsem byl panic. I když neměla zásadní problém s nahotou nebo s věčně sexuálně zabarvenými vtípky v kruhu přátel, byla dosti zásadová. Měla předtím jeden dlouholetý vztah od šestnácti do devatenácti let, jednu krátkou půlroční známost s okouzlujícím muzikantem a pak od dvaceti let mě. Byla se mnou trpělivá, věděla už co a jak. Vydržela mé žárlivé výlevy a protivnost, když jsme začali se sexem a já si uvědomil, že nejsem jediný, kdo v ní byl, kdo ji viděl nahou. Kdo dokonale zná to znamínko na jejím levém stydkém pysku ve tvaru trojúhelníčku nebo kdo si zpaměti vybaví její sladkokyselou chuť při lízání kundičky. Když jsem se v sexu a nahotě s ní trochu otrkal a přestal tak akutně žárlit, přestáli jsme i tuto krizi a všechno směřovalo během let s velikou láskou pomalu ke svatbě a dětem. Sice jsem stále nesnesl přítomnost jejích bývalých kluků a tajně jsem žárlil na gynekologa, který ji vyšetřoval (za co se mi můj nejlepší kamarád, kterému jsem se svěřil, často vysmíval), ale už jsem zvládl to moc neprožívat a nedávat to najevo. Vlastně mi na jejím pohodlí a dobru začalo záležet víc než na mně.
Nemusím moc připomínat, co se stalo v roce 2017. Soubor ekonomických a politických problémů, spolu s dekadentní a pokryteckou společností, milující milosrdné lži, způsobily pád světových ekonomik. Najednou byl problém s topením, supermarkety přestaly fungovat, kriminalita stoupala s tím, jak postupně zanikala na nedostatkové elektřině a bezcenných penězích závislá veřejná moc. V Praze nastal velký exodus obyvatel a ti, kteří zde zůstali, vylamovali kamenné dláždění a upravovali každou zelenou plochu, aby se zde dalo něco pěstovat. Já a Silvinka jsme ale měli štěstí. Odjeli jsme za její rodinou na Šumavu. Na vesnici se relativně malý počet lidí na okolních opuštěných polnostech a už tak velkých vlastních pozemcích uživil. Pevná komunita lidí navíc tvořila bezpečné prostředí i vůči kriminálním živlům, které vandrovaly krajinou, znásilňovaly manželky a dcery a plenily nechráněná rodinná obydlí. Toto nám tedy nehrozilo, přesto jsme nerozeznali na počátku této krize, jak moc je svět v přirozené podobě nebezpečný a doplatili jsme na to.
II. PROCHÁZKA
Jednoho hezkého podzimního dne bylo výjimečně přes dvacet stupňů a slunce lehce hřálo. Šli jsme se projít kousíček k lesu, kousek dál, než jsme to měli oficiálně povoleno. Silvinka si to užila, poprvé po týdnech tvrdé práce a zejména štípání dříví na zimu jsme měli celý den pro sebe. Se šmínky co jí zbyly z Prahy se trošku namalovala, hezky se oblékla do žlutých punčošek, černé sukýnky a žlutého kabátku. Posledních pár kusů hezkého oblečení, které si nechala pro lepší příležitosti. Moc jí to slušelo, zejména v kontrastu žluté k jejím světlounkým blonďatým vláskům, stále výjimečně udržovaným a učesaným. Šli jsme se podívat, zda ještě na svém místě stojí lavička ukrytá mezi stromy a keři na kraji lesa, kam jsme často chodili na naše první zamilované schůzky, osahávat se a líbat. Bylo to naše soukromé místo, které znalo málo lidí a nikdo už pořádně nevěděl, proč tam ta lavička uprostřed ničeho vlastně byla. Na místě nás překvapili čtyři tiše sedící a cigarety kouřící, zanedbaně působící mladí kluci. Dost jsme se lekli, ale pak se Silvě rozsvítili oči: „To je Roman, můj spolužák ze střední! Romane, to jsem ráda že žiješ!“ Dali jsme se do konverzace, byl jsem stále ve střehu, protože nevypadali tak, že se jim vede jako nám. Ale po nějaké době jsem ostražitost ztratil. Byli to přece lidé Silvii z minulosti známí a bezproblémoví.
„Už se trochu stmívá Romane, musíme se s Petrem vrátit, ale domluvím se doma s našima a když budeme mít přebytky jídla a dřeva, doneseme vám je. Třeba se v budoucnu lidi z vaší strany kopce připojí k naší komunitě, zatím se ale u nás na všem pracuje.“ Silva se zvedla z mého klína, jak jsme seděli na lavičce a začala si urovnávat sukni. Všiml jsem si zvláštního Romanova pohledu na ni, ale nepřikládal jsem tomu zvláštní význam. Určitě čistou a hezky namalovanou ženskou neviděl měsíce. Jenže Roman zatl pěsti, vypadalo to jako by chtěl něco říct, dodával si odvahy a nakonec… „Dneska nikam nepůjdete.“ „Cože?“ vyhrkla Silva. Viděl jsem, jak jsou její oči rozšířené strachem, nechápala, proč to Roman říká. „Protože máme velký hovno, všichni sousedi na nás serou a vy se máte jako prasata v žitě, ty vyšňořená kurvo, seru na to!“ Tak prudký obrat tónu z klidného a přátelského na zlý a nenávistný nás zaskočil oba. Sehrálo se to rychle, všichni čtyři nás obestoupili, Silvinka začala pištět, jeden z kluků ji zezadu chytl kolem pasu a druhou rukou zacpal pusu. Chtěl jsem něco udělat, ale schytal jsem několik ran a chvatů. Na zpacifikování holky stačil jeden a proti mně stáli tři. Když jsem viděl Silviny vyděšené oči, kterýma na mě zírala z obětí onoho kluka, stále se zacpanou pusou, zafungovala nějaká naše symbióza a poznal jsem, že má strach o můj život a chce abych se už nepokoušel bránit. „Kluci, jsem sráč, mám strach, nechte mě jít.“ Zkoušel jsem. „Jasně, abys mohl přivést vaše borce s kulovnicema, kteří nám za vyšukanou Silvinku ustřelej palice?“ Roman to řekl překvapivě klidně, jako by už měl ten sex před očima a na nic jiného než na (pro něj) příjemné zážitky teď nemyslel. Mě zase děs přimrazil k zemi, měl jsem doslova pocit, že se mi péro i s koulema scvrklo do velikosti vatové tyčinky. Když to slyšela moje Silvinka, pokusila se opět křičet a vyrazit se ze sevření, ale vysloužila si akorát kopanec do holeně, takže si to rychle rozmyslela. „Moc ji nemrzačte, víte že nemám rád, když se mlátí holky, a navíc musí ještě zůstat krásná, jak je. Ste chlapi, neudržíte jednu holku v objetí?!“ Nesmyslně mi proběhlo hlavou, že Roman je tu alfa samec a pocítil jsem zvláštní respekt k němu, pak jsem padl na zem a na chvilku jsem omdlel.
III. ÚNOS
Po vydatné sérii nadávek a kopanců jsem se probral a vstal, táhli nás kus lesem, ale vůbec nic si z toho nepamatuji. Až když jsme stanuli před malinkou dřevěnou chatkou s dveřmi jen na visací zámek, která dříve zřejmě k něčemu sloužila myslivcům. Vevnitř byla provizorně umístěná kamna, jejichž vývod trčel z jinak zcela zabedněných oken. Hřála, takže tam bylo docela teplo. V pravém horním rohu ležela na zemi jen velká matrace z manželské postele, přehozená dekou. Naproti matraci u kamen stáli čtyři školní židličky. Vrazili s námi dovnitř, mě doslova hodili na matraci. Dveře se hlasitě zabouchly a před nimi teď držel zezadu Silvu Roman. Pod jejím krkem se leskla čepel malého nožíku. Dokonale ji to paralyzovalo, měla zavřené oči a těžce oddychovala. Levou rukou jí Roman sáhl na kolínko a postupně jel po žlutých punčoškách nahoru. Jeho ruce nadzdvihly Silvinčinu sukýnku. Instinktivně pevně sevřela nohy u sebe. Roman ale jen u jejího pasu trhl za okraj punčošek a stáhl je rychlým pohybem do půlky sladkých bílých stehen. Všem se naskytl pohled na její růžové kalhotky lemované bílou krajkou. Začal jí rozepínat žlutý kabátek, ale zjistil že pod ním má stejně ještě svetr bez knoflíčků. „Prosím“ špitla a vhrnuly se jí do očí slzy. Roman ale jen přitlačil na čepel nože, a to ji zase paralyzovalo. Já nebyl schopný nic udělat, cítil jsme silnou žárlivost, ale také strach. Stáli u mě tři kluci s velkýma boulema mezi nohama a upřeně sledovali Romanovu činnost, ale také už v rukou pro jistotu drželi kapesní nožíky. Nemohl jsem nic dělat. Ruce na Silvině těle zatím sjely k jejím kalhotkám. Začaly skrze kalhotky třít její pahorek a pak cestovaly ještě níž. Když Roman zaplul na její měkkou a teplou kundičku, začal jí vzrušeně šeptat do ouška: „Víš, nemůžu odolat. Ani nevíš v kolika fantaziích jsi na střední hrála hlavní roli. Vždycky jsem tě chtěl v posteli, byla jsi můj erotický sen celou střední.“ Silva ani nešpitla, měla pevně zavřené oči a vypadalo to, že se všemi silami drží, aby zachovala klid. Roman přestal třít její kundičku přes kalhotky a zajel k její krajce, pomalinku se prsty dostával pod ni. Nohy pevně u sebe jí nebyly nic platné, kalhotky už toho mnoho nezakryjí. Viděl jsem, jak se jí tvoří pod kalhotkami boule z Romanovy ruky. Zaplavila mě vlna ochranářství a žárlivosti, zvedl jsem se na nohy zařval jsem na něj ať toho nechá, ale schytal jsem akorát pořádný kopanec a padl jsem zpět na matraci. Roman se usmál a k mému překvapení vyndal ruku ze Silviiných kalhotek „Nebudu ten okamžik rozmazávat, máš vlastně pravdu. Já si chci hlavně pořádně zašukat tady se svým vlhkým snem z minulosti a tady kluci musí také dostat svůj podíl za spolupráci. Máte dvě možnosti. Buď budete spolupracovat a nic, zdůrazňuji, nic se vám nestane“ – podíval se upřeně na mě – „Pokud budete spolupracovat, Tvoji Silvu to nebude ani bolet, budeme na ni brát ohled a uděláme to jen do díry, která je na šukání dělaná. Měl bys to zvážit, protože když to půjde po zlém, prostě jí to uděláme, jakkoliv a kamkoliv a taky dostaneš pořádnou nakládačku, abys ji náhodou nechtěl moc bránit. Bolelo by ji to, strčil bych jí ho s chutí mimo jiné i do zadku. Nicméně krásnější zážitek je, když je ženská povolná, nejsme žádný úchyláci, a i když vám to možná teď tak nepřijde, nerad ženským křivím byť jediný vlásek.“ Roman žduchl Silvu za mnou na matraci a otevřel dveře. „Teď si jdeme před výkonem zakouřit a vy máte možnost to vstřebat a rozhodnout se. Dveře necháme zavřené, nože máme u sebe a budeme stát hned u dveří. Opovažte se o cokoli, mělo by to pro vás nedozírné následky.“
Hned jak vyšli ven, rozhlédl jsem se instinktivně po chatce. Okna zabouchané prkny, dívat se na otvor pro komínek z kamen byla už jen zoufalost. Nebylo cesty ven. Podíval jsem se na Silvii, která seděla na matraci zády ke mně a měla hlavu v dlaních, usedavě vzlykala. Venku už bylo úplné šero, vevnitř nás osvětlovalo jen slabé světlo z kamen, které vytvářelo přes těžkou situaci zvláštní důvěrné a uklidňující prostředí. Pocítil jsem ke své Silvě silný záchvěv lásky a ochranářství. Bylo mi v té chvíli jedno co za chvíli má stát, moje pocity musí jít stranou, hlavně aby se Silvě nic nestalo – nebo aspoň aby jí nikdo neublížil tak, aby ji to bolelo. Nahnul jsem se k ní a objal ji. „Neplač, já tě nikdy neopustím, ať se stane cokoli.“ Začal jsem jí utírat slzičky, když se na mě podívala. „Nikdy bych sssi nemyslela, žže zrovna z R-Romana se sstane něco takového.“ Těžce u toho oddychovala, ale už nevzlykala. „Ty to, Péťo neuneseš a toho se bojím, taky se ale bojím, co by mi udělali násilím.“ „Ale Silvinko moje, já tě miluju, všechno je vedlejší, záleží mi jen na tom, aby to pro Tebe bylo co nejmenší trauma, abychom – se mohli vrátit domů. V místnosti bylo přetopeno, napadlo mě pomoct jí dostat se z kabátku, muselo jí být velké horko (i když na tom v té chvíli nesešlo). Všiml jsem si také, že si nestihla zpátky natáhnout její punčošky, pak jsem si ale uvědomil, že na tom vlastně taky nesejde. Silva zhluboka dýchala, nervózně v rukou žmoulala cíp deky, jak na ni působil stres. „Péťo, vždyť normální holka by měla brečet a hroutit se, copak jsem nějaká…….kurva?“ opět se jí nahrnuly slzy do očí. „Ne, jsi jen psychicky silná, vždyť víš, že v různých situacích nenaděláš tolik cavyků jako jiné holky. Ale jsi naopak slušná a zásadová holka, vždyť jsi měla jen tři vážné vztahy. Chtěl bych být Tvoje opora, ale vypadá to, že to spíš ty budeš moje.“ Podívala se na mě a trošku, téměř neznatelně se usmála. „Měla jsem už v životě tři chlapi, vím přesně co je sex a co od toho čekat. Vždyť je mi už pětadvacet. Jsem dospělá žena, té…….. soulože se nebojím. Je mi hlavně líto, že to tak musí dopadnout, bojím se nejvíc že otěhotním, taky mám strach o náš vztah.“ V tom se zvenku ozvaly hlasy a zavrzaly dveře – „Péťo, pamatuj. Tímto ublíží hlavně sami sobě. Pamatuj, miluji tě!“
„Tak co, jak jste se rozhodli?“ vyhrkl od dveří Roman. Silva klečela na kolenou na matraci, ale podívala se na něho hrdě a vzdorně „Udělej co chceš. Ale platí to co jsi řekl, uděláte to rychle.“ Roman se zasmál „Ne rychle, ale opatrně, to je rozdíl.“ Svázali mi pro jistotu ruce za zády a posadili mě na židli naproti matrace. Silva si sundala šedý svetr i punčošky a zůstala jen v bílém tílku a kalhotkách. Nemohl jsem si pomoci, ale odvrátit se nešlo v takové situaci, něco mě stále nutilo to sledovat. Roman se svlékl do trenek a klekl si za ní na matraci. Začal jí líbat, do čeho se jí moc nechtělo, začala mu ale po chvilce odpovídat. Zajel pod tílko a začal jí promačkávat její menší kulatá prsíčka. „Tady se ti tolik neurodilo, ale doufám že kunda bude hotový chrám.“ Celkem hrubě ji položil na záda a rychle a lačně stáhl kalhotky. V té chvíli mě bodlo někde v útrobách. Všem se naskytl pohled na její vyholenou broskvičku. Sevřenou a nevinnou. Jen proužek, tenká čárka pod kterou bylo všechno ukryto. Roman si s tím poradil hned. Klekl mezi její nohy a jemně, ale důkladně ji olízl od zadečku až nahoru. „Mňam, Tebe jsem chtěl vždycky ochutnat. A chutnáš mi“ usmál se. „Roztáhni se.“ Silvinka si ukazováčkem a prostředníčkem po krátkém zaváhání roztáhla kundičku dokořán. Roman ji začal lízat, zatímco ona se musela sama držet rozevřená. Měla zavřené oči a jemně oddychovala. Snažila se co nejvíc uklidnit, aby byla uvolněná. Roman se o její přípravu ale stejně důkladně postaral. Několikrát jsem postřehl, že měl jazyk strčený vevnitř v její kundě a poctivě vylízával dírku. Pak přidal jeden prst, druhý lízal rychle klitoris a zároveň ji začal tvrdě prstit. Se Silvou to začlo házet nahoru a dolů, její tělo na to bušení odpovídalo. Další moment, kdy jsem pocítil velké píchnutí v útrobách. Když přestal, zůstal stále klečet a hltal téměř nahou Silvu pohledem. Pochopila ho a odhodila poslední kus oblečení – bílé tílko se sportovní podprsenkou. Když stále klečel a jen upřeně sledoval, přitáhla se k němu a pomalu mu stáhla trenky, kde už se rýsovala podezřele velká boule. Jeho penis byl něco u čeho mě zase píchlo v útrobách. Podstatně větší než to moje, tlusté a dlouhé, pořádný ocas. Bylo vidět že i Silva trochu znejistěla, když ho uviděla. Klečeli na matraci naproti sobě a ona mu ho začala pomalu honit a druhou rukou hladit koule. Roman při tom labužnicky mlaskal, když mu ho vzala Silva do své malé pusinky začal tiše sténat. Moc se jí z toho obřího péra do pusinky ale nevlezlo a kouření byla většinou jen součást naší předehry, moc to nikdy nedělala. „To stačí, vždyť bych se udělal, mám plné koule už měsíce.“ Chytl ji za ramena a otočil zády k sobě. Silvinka se ohlédla a jakoby ho chtěla chytnout rukou za rameno a odtáhnout ho od sebe. Jenže on ji docela tvrdě otočil, chytl ji oběma rukama za boky a potáhl k sobě, takže před ním teď dokonale klečela, vystrčený zadek a pod zadečkem očividně vylízaná a připravená kundička. Jenže se vzepjala a otočila znovu „Ne, Romane, počkej. Udělám ti to sama a čelem k Tobě, není to lepší?“ Vcelku mě zamrazilo z toho, co řekla, nechápal jsem to, copak si to užívá? Roman se jen začal smát. Tentokrát ho vedla Silvinka, dala mu ruku na rameno a položila ho tak, aby byla zády ke mně. Chápal jsem, že na mě přitom raději nechce vidět. Romanův tlustý a dlouhý ocas se teď tyčil jako stožár do výšky, ztvrdlý jako kámen. Silva si na Romana opatrně sedla a já viděl jeho vztyčený ocas, jak se ledabyle dotýká zadečku mé lásky. Další moment, kdy mě zabolelo v útrobách a žárlivostí jsem se scvrkl. Roman si vyžádal francouzáky, takže se Silvinka musela k němu nahnout a vystavit tak svou kundičku naším pohledům, kteří jsme seděli u kamen přímo za nimi. V tom si Roman netrpělivě chytl své péro a neomaleně ho nasměroval do Silviiny kundičky. Silva se na mě sice nemusela dívat, na druhou stranu jsem měl její zprznění jako na dlani. Ale vypadalo to tak, že ať Roman tlačil jak tlačil, nemohl ho dostat dovnitř. Silvinu kundu jeho tlusté péro jen zakrývalo, ale nic v ní nezmizelo, žádné stydké pysky, které by najednou jeho ocas začaly objímat. Vzpřímila se a jeho ruku dala pryč. Čapla si a nasměrovala si ho svou vlastní rukou do své (a vlastně taky mé) kundy. Dosedla na něj a vypadalo to docela nevinně, jako kdyby na něm jen seděla a nic víc. Jenže Romanovo pěro už bylo v ní. Viděl jsem to a taky jsem slyšel, jak Roman hlasitě zavzdychal. V tu chvíli ze mě z nějakého důvodu žárlivost opadla. Proběhlo mi před očima, jak ji šuká její minulý přítel číslo 1 i 2 a uvědomil jsem si, že bohužel stejně nejsem jediný, komu tyhle plody ženství poskytla. Nastalo ticho, Silva na něm chvíli seděla. Ale pak na něm začla pomalu jezdit. Jeho teď už mokrem se lesknoucí péro zajíždělo a vyjíždělo zespod Silvinčina zadku, jak na něm sama rajtovala. Deka pod nimi začala šustit a ozývalo se sténání a hluboké dýchání, jinak bylo ticho. Pak ovšem začala vrzat stará dřevěná podlaha, na které byla položena matrace –vrz……………… vrz……..…vrz………..vrz……..vrz……..vrz…..vrz…. Přímo do rytmu. Ovšem to trvalo jen chvilku. Pak na něj totiž zase s pérem v kundě dosedla a seděla, vzpřímila se. Roman si ji lačně prohlížel, ruce i oči přejížděli po bocích, bříšku, kozičkách. Pohybovala se na něm teď jen boky, dopředu, dozadu. Z ničeho nic spustila turbošuk, začala na něm jezdit raketovou rychlosti a hluboce sténat. Teď už podlaha začala vrz..vrz..vrzvrzvrzvrzvrzvrzvrz. Roman byl z toho vzrušením mimo, chytl ji za zadek, mačkal jí ho a pomáhal jí do rytmu svými dlaněmi: „Aaachhh, jooo, řekni že si kurva.“ „Anoooo, jsem kurvaaa.“ Roman se do ní mocně udělal. Viděl jsem, jak mu doslova celé péro pulsuje, pak Silvu zastavil, protože už mu to bylo nepříjemné a držel ji na sobě, aby celou nálož vyklopil hluboko do její kundy – živočišná potřeba. Chvilku ležel a užíval si ten pocit, pak se začal smát: „Já jsem ale blbec. No jasně, velice ochotně mi to uděláš sama, ale zneužiješ toho a uděláš mě v rekordním čase, abys to měla rychle za sebou. Ty seš ale mazaná kurvička, moje milá spolužačko! Ale stejně tomu neunikneš lásko, kluci tě teď taky vykropí a já si dám možná ještě jedno či dvě čísla.“ Aspoň jsem pochopil proč mu to dobrovolně dělala a uklidnil jsem se, že ho nechtěla jen tak sama s chutí šukat.
Pustil jí zadeček, takže Silva toho využila a hned zvedla zadek, aby z ní vypadlo jeho péro. Spolu s ním z její roztáhlé a vyšukané kundy vytekl proud spermatu. Pak ještě jeden a pak měla kundu od sperma celou umazanou. Lehla si na matraci, zakryla svou nahotu dekou a hluboce v tom horku z kamen lapala po dechu, po svém náročném výkonu.
To nebyl konec. Kluci, kteří byli potichu a v tichosti na mě dohlíželi se teď taky chtěli zapojit. Roman dal Silvě napít vody a pak přišel ke mně, také mi dal napít „Vidíš ty měkkýši, jak jsem tvojí partnerce pořádně naložil do těla? Teď se podíváme, co máš mezi nohama ty.“ Pošeptal mi a já raději mlčel, měl jsem pocit, že jsem nikdo. Hodili mě na matraci za mou nahou partnerkou. Měl jsem stále zavázané ruce, takže jsem nezmohl nic. Silva dostala kapesník a musel jsem u ní ležet, zatímco si utírala kundu usoplenou od Romanova spermatu, který si své dobyté teritorium označkoval pořádnou dávkou, neustále to z ní vytékalo. Ale jeho kumpáni samozřejmě chtěli mít co nejlepší pocit ze sexu, když už není úzká z Romanova péra, ať aspoň není úplně tekutá.
Teď po Silvě chtěli už jenom jednu věc. Klekla si na všechny čtyři, čelem ke mně a vysvobodila z kalhot mé scvrklé péro. Chtěli, aby mi kouřila, zatímco ji budou ostatní zezadu šukat do kundy. Její pohled, když protáhla mé péro poklopcem u kalhot, byl omluvný, říkala jím „promiň za to co jsem tu dělala, miluji tě.“ Začala hladit a olizovat mé koule a ocas, který začal mechanickým drážděním stoupat. Mých patnáct a půl poctivě Romanem naměřených centimetrů nemohlo ale konkurovat „Haha, řekl bych že po dnešku se Silva ještě staví na zálety, mých poctivých devatenáct a půl plus ta šířka, to je něco mnohem lepšího než tvůj chudáček.“ Smál se.
Jeho parťáci už byli svlečení, nabažení pohledem na nahou, partnera kouřící holku a chtěli šukat. Roman jim řekl ať jdou na to. Viděl jsem Silvinu hlavu v mém klíně, mé péro v její puse, pak linii zad, která se nahoru svažovala k obrysu zadečku. Můj výhled končil dvěma polokoulemi, uprostřed s rýhou. Když se za ní objevil první kluk, chytla mě za ruku. Přesně jsem poznal, kdy do ní vnikl. Při každém z těch kluků mi ruku bolestivě stiskla a pak už jsem v jejím kouření či honění mého penisu cítil přírazy, když do ní zároveň bušil jiný chlap. Viděl jsem jejich vzrušený pohled, jak ji hladí po zádech, plácají zadeček, snaží se dosáhnout na kozičky a pomačkat si je. Jak sledují své péro v její kundě a vychutnávají si každý pohled na svůj zásun, který já jsem vidět nemohl, pouze jsem jej cítil. Viděl jsem všechny tři kluky, jak nastříkali svoje sperma naostro - hluboko do pochvy mojí mladé a plodné dívky. Viděl jsem, jak se při tom tvářili, jak vždy těsně před uděláním začali tvrději přirážet, až bylo slyšet mlaskání kundy.
„Abys měl malou šanci s tím tvým kanonem, že to bude třeba i tvoje, předvedeš nám, jak se oba milujete, ste strašně zaláskovaný a tak, chceme vidět romantiku.“ Bylo už po všem, všichni tři moji Silvinku zprznili a Roman to zakončil druhým, obzvlášť dlouhým číslem, také zezadu, zatímco Silva musela stále mít hlavu u mého péra a vzrušovat mě, ale zároveň mě neudělat. Rozhodli, že si lehne na misionáře, roztáhne nohy a já do ní vpluji. Lehl jsem na ni a cítil její horké, upocené tělo. „Ahoj lásko, moc tě miluji, to co se stalo jsem zvládl, vrátíme se domů a budeme dál normálně žít.“ „Takdy tě miluji Petříčku, ať už je to za námi.“ Po tom všem už jsem chtěl, ať nás pustí, mít to celé rychle za sebou. Nasměroval jsem svůj penis do jejího chrámu. Hned jak jsem se její kundičky dotkl žaludem, cítil sem jak je tam horká, ještě mnohem víc než zbytek těla. Ale nekonal se tradiční pocit, který jsem už mnohokrát poznal. Nyní jsem neroztahoval žádný utažený tunel. Vevnitř to bylo teplé, volné a zvláštním způsobem klouzavé – asi po spermatu. Dodnes mám z toho zvláštní pocit, když si to vybavím. Začal jsem ji šoustat, hladil jsem ji po vlasech, jemně přirážel a povídal, jak ji miluji, až jsem se také vystříkal hluboko do její kundy. Měl jsem obrovský pud ji naplnit co nejvíc, abych ji oplodnil právě já – i když to zřejmě nemá žádný objektivní vliv.
IV. ZÁVĚR
Po tom všem nám zavázali oči, odvedli kus do lesa a pustili. Lidi z naší osady už nás hledali a brzy nás našli i když jsme pak v lese hodně prochladli a bloudili tam až do rána. Její rodina to nesla těžce, museli jsme říct plnou pravdu, protože jsme předpokládali, že otěhotní – a stalo se. Jelikož služby nefungovaly, než doktor z naší osady sehnal Postinor, bylo na to pozdě. Toto byla asi nejhorší věc, co jsme řešili. Ze samotného vynuceného sexu se Silva dostala brzy. Což jsem čekal. Nikdy nedělala moc velké cavyky ohledně nahoty a sexu, brala je, jak jsou. Dítě mohlo být teoreticky moje, ale dnes už to podle rysů vypadá, že není. Přijal jsem ale svou roli. Silvii miluji, je to nejkrásnější a nejmilejší žena mého života. Dítěte se zbavit nedovedla, nevyrovnala by se s tím činem, tak mi nezbylo než to přijmout a milovat ji i když mé první dítě je jiného chlapa. Vzali jsme se a měli svatbu i když osadou kolovaly posměšky, že si přece beru holku, kterou mi před očima vyplenil zástup cizích kluků. Jenže těm ty posměšky brzy ztuhly na rtech. Jak se státy zhroutili a správa se ne a ne obnovit, byli jsme nuceni žít v podstatě zemědělských komunitách celé roky. Svět rozhodně nebyl bezpečný a podobné, bohužel i horší případy se děly častěji než kdy za funkční státní správy. Mnoho z těch, kteří chtěli nějakou dívku či ženu vyšukat, to prostě udělalo násilím. Na to se začalo odpovídat násilím. To byl i osud násilníků z naší předmanželské historie. Po tom co nám udělali měli pocit, že to lze dělat snadno a přepadli takhle několik dalších dívek a párů. Někdy úspěšně, jindy ne. Nakonec byli Silviiným otcem osobně zastřeleni, když na ně náhodou lidi narazili v lese při sběru dříví. Chytili je a dovedli na louku za naši osadu. Tam skončil jejich život, ale mojí ženě už nikdo pokoření jejích nejintimnějších míst nezmění.
Smyšlená povídka na základě inspirace představami a dívkami, které mi nějakým způsobem změnili život a jež jsem jako ženy uctíval, protože se dokázali s obtížemi života vypořádat optimisticky, neztratili svou dobrou duši i když se jim stalo zlé, ale také nebyli z frigidních i když měli své uctyhodné zásady a čest
![Úsměv :-)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)